Irtikytketyissä tiloissa – poissaolevan kosketuksia katveessa - Ruuska, Jaakko (My University, 2024)
Tämä taiteellinen tutkimus on tehty kuljeskellen kaupungin kaduilla, käytöstä poistetun rautatien raunioilla ja seuraamalla erään ihmisjoukon viimeistä kävelymatkaa Kuusankoski Oy:n paperitehtaalta sorapenkkaan. Kuvataiteen tohtorin opinnäytteeni muodostuu kolmesta taiteellisesta tutkimuksesta, joissa kehittelen kuljeskeluun perustuvien kokeellisten tutkimusmenetelmien avulla irtikytkennän käsitettä. Ilmeisimmässä merkityksessään irtikytkentä tarkoittaa katkeamisen tai murtuman tapahtumaa, mutta se voidaan ajatella myös erottelevaksi kytkökseksi tai erillisten asioiden kytkeytymiseksi. Tässä taiteellisessa tutkimuksessa tarkastelen irtikytkentää ilmiönä, jossa tilan kokemuksellisuuteen vaikuttaa sen taustalla olleen järjestyksen hajoaminen. Aistittavia viitteitä irtikytkentöihin ovat katvealueet. Usein katvealueet paikantuvat myös kollektiivisten käsitysten sokeisiin kulmiin. Järjestyksen hajoamisessa tila järjestäytyy uudelleen. Silloin syntyy myös uusia rajoja eli periferioita. Tarkastelen toisin sanoen kokemuksellisuutta koettelevilla taiteen menetelmillä sitä, miten poissaoleva näyttäytyy aistisessa kokemuksessa. Tutkimukseni taiteelliset osat perustuvat taustaani Toisissa tiloissa -ryhmässä, jonka esitystaide perustuu yhdessä tehtäviin ruumiillisiin harjoitteisiin. Tässä tutkimuksessa olen kehittänyt osallistavista harjoitteista menetelmiä paikkasidonnaisten ilmiöiden kokemuksellisuuden tutkimiseen. Harjoitteisiin osallistuneiden kokemukset ovat yksi tämän tutkimuksen tärkeä aineisto. Toiselta taustaltani olen dokumentaarisen elokuvan tekijä. Tässä tutkimuksessa olen kehittänyt myös kokeen järjestelyjä, joissa olen tutkinut kokeellisesti elokuvan suhdetta paikkaan. Useiden kokeilujen aiheena on erityisesti elokuvan kokemuksellisuus. Elisenvaara–Pieksämäki – hajonnut kone -tutkielman aiheena on rataverkosta irti kytketty junarata. Tässä tutkielmassa kokeilen, voiko liike-kuvan käsitettä soveltaa irtikytketyn rautatien tilakokemuksen hahmottamiseen. Irtikytketty kaupunki -tutkielmassa tarkastelen urbaanin tilan irtikytkentää kulkurin käsitteellisen henkilön näkökulmasta. Tutkielmassa kulkureiden salaisten merkkien järjestelmän avulla etsitään vaihtoehtoista tekstiä kaupungin tilan järjestävälle ”puheelle” (logos). Kadonnut isoäiti -tutkielmassa tarkastelen irtikytkentää muistin paikkoja koskevana ilmiönä. Tutkielmassa tarkastelen elokuvaa muistin paikkoja koskevana tilan käytäntönä. Näissä kolmessa tutkielmassa kehitän irtikytkennästä käsitteen, joka auttaa tunnistamaan sellaisten paikan kokemuksellisuuteen kuuluvien tasojen vaikutuksia, jotka ovat piileviä eli sellaisia, etteivät ne ole välittömästi aistittavia tai julkilausuttuja. Kehitetty käsite auttaa hahmottamaan taiteen paikkasidonnaisuutta koskevia kysymyksiä, sillä se tarjoaa käsityksen paikasta sekä läsnäolevien että poissaolevien kytkösten kudelmana. Taiteen menetelmille irtikytkentä tarjoaa kehyksen, jonka avulla voidaan höllentää niitä tilakokemuksen tasoja, joista muodostuu arkinen tilan kokemus. Esseistisessä väitöstyössäni ’tutkimus’ (research) tulkitaan radikaalissa merkityksessä ’kuljeskelemiseksi’ (latinaksi circare).Research Catalogue -tietokantaan koostettu tutkimus koostuu esseistisistä kirjoituksista, videoista, valokuvista ja harjoitteiden ohjeistuksista, joita lukija voi huolellista harkintaa käyttäen kokeilla myös itse.

My thesis for a Doctor of Fine Arts (in Finnish) is about the experiential phenomenon of space, which could be referred to as an off-connection in English. In its manifest sense, the Finnish word ‘irtikytkentä’ refers to a disconnection or fracture, but in more detail, it is more a question of a disjunctive synthesis or a link between discrete things. All these translations of the concept characterise the different aspects of the phenomenon I study. In off-connections, the concept of space is influenced by fragmented links. As a subject of artistic research, disconnected spaces challenge us to consider how the absent and absence are manifested in a sensible experience. One phenomenon that describes the sensibility of off-connections is the blind corner, which can mean both that which is imperceptible and the blind corners of collective perceptions. The artistic components of this research approach the experientiality of a place through experiments that alter cinematography practices and methods for collective participatory exercises. The corporeal nature of walking as a medium of experience comes up in different ways in each artistic component, and perambulation in this thesis is also the attitude that guides research.The thesis consists of three artistic components and their frameworks as well as expounding essays. The subject of the essay Elisenvaara–Pieksämäki – hajonnut kone (‘Elisenvaara–Pieksämäki – Wrecked Machine’) is a train track disconnected from the railway network. In the artistic component of the study, I experimentally examined how the concept of movement-image (Deleuze) can be applied to perceiving the spatial experience of an abandoned railway. The subject of the essay Irtikytketty kaupunki (‘Disconnected City’) is the textual nature of urban space. In the artistic component of the essay, the secret signs of hoboes are used to detach the textual order of the city. In the essay Kadonnut isoäiti (‘Lost Grandmother’), I examine disconnection as a phenomenon concerning the sites of memory. In the artistic component of the essay, the film is developed into an acting-out of space (de Certeau), which links the blind spots of forgotten stories with the site of memory (Nora). Within the constellation of these three essays, the concept of off-connection suggests how the experientiality of a sensible space is also affected by the preceding stratum that is rendered absent. The concept brings the perception of place as a garment, that is knitted with the absent and the present. The research compiled in the Research Catalogue database consists of essayist writings, videos, photographs and exercise instructions, which the reader can also experiment with using careful consideration.

Temat för mitt finskspråkiga lärdomsprov för min doktorsexamen i bildkonst är en upplevelse av rumsliga fenomen, som på svenska kunde kallas frikoppling. Den uppenbara betydelsen av begreppet på svenska är en frånkoppling eller en brytning, men vid närmare granskning handlar det snarare om en särskiljande koppling eller ett samband mellan skiljda ting. Alla dessa översättningar av begreppet karakteriserar de olika särdragen hos den företeelse jag har undersökt, men begreppet frikoppling beskriver bäst upplevelsen av fenomenet. Vid frikoppling påverkar de brutna kopplingarna uppfattningen av rummet. Som tema för konstnärlig forskning utmanar de frikopplade rummen oss att begrunda hur det frånvarande och frånvaron ingår i en förnimbar upplevelse. En företeelse som beskriver frikopplingarnas förnimbarhet är skugga, som kan betyda antingen ett skuggområde i det man förnimmer eller döda vinklar i vårt kollektiva minne. De konstnärliga delarna av denna avhandling närmar sig upplevelsen av platsen med hjälp av experiment som modifierar praxis inom filmkonsten och med hjälp av deltagande övningar. Det kroppsliga i vandrandet som medium för upplevelsen kommer fram på olika sätt i varje konstnärlig del, och i denna avhandling är vandrandet också ett förhållningssätt till forskningen. Avhandlingen består av tre konstnärliga delar och av studier eller essäer som inramar samt utvecklar dem. Temat för studien Elisenvaara-Pieksämäki – hajonnut kone ()är ett järnvägsspår som kopplats från bannätet. I den konstnärliga delen av studien granskade jag experimentellt hur begreppet rörelsebild (Deleuze) kan tillämpas på att gestalta rumsupplevelsen på ett övergivet järnvägsspår. Temat för studien Irtikytketty kaupunki (’Frikopplad stad’) är stadsrummets textualitet. I studiens konstnärliga del används luffarnas hemliga tecken till att frikoppla stadens textuella ordning. I studien Kadonnut isoäiti (’Den försvunna mormodern’) granskar jag frikopplingen som ett fenomen som berör minnesplatser. I den konstnärliga delen av studien utvecklas filmen till ett utagerande av rummet (de Certeau), som kopplar skuggan av glömda berättelser till minnets miljö (Nora). I konstellationen som bildas av dessa tre studier antyder begreppet frikoppling hur upplevelsen av det förnimbara rummet också påverkas av frånvarande skikt. Begreppet erbjuder den platsbundna eller platsspecifika konsten ett sätt att gestalta platsen som en väv av närvarande och frånvarande skikt. Avhandlingen, som har sammanställts i databasen Research Catalogue, består av essäistiska texter, videor, fotografier och anvisningar för övningar, som läsaren efter noggrant övervägande också själv kan pröva på.
Kansilehti Johdanto Tutkielma: Elisenvaara–Pieksämäki – hajonnut kone (2021) Tutkielma: Irtikytketty kaupunki (2023) Tutkielma: Kadonnut isoäiti (2023)
Keywords: irtikytkentä; katve; aaveraaja; virtuaalinen; aistisen jako; muistin paikka; tilan käytäntö; liike-kuva; kuljeskeleva tutkimus; taiteellinen kokeellisuus; harjoite; off-connection; site; blind spot; shade; phantom limb; virtual; distribution of the sensible; site of memory; acting-out of space; movement image; cinema; participatory art; drifting; artistic experimentation; exercise; experience; frikoppling; skugga /död vinkel; fantomkänsla; virtuell; fördelning av det förnimbara; minnesplats; rumslig praktik; rörelsebild; film; deltagande konst; vandrande forskning; konstnärliga experiment; övning; paikka; tila; utopiat; periferiat; esseet; elokuvat; paikkasidonnainen taide; soveltava taide; kokemukset; kokemuksellisuus; taiteellinen tutkimus; kokeminen; place; space; utopias; peripheries; essays; cinematography; site-specific art; experiences (knowledge); a posteriori; artistic research; experiencing; taide; art; plats; rum; utopier; periferier; essäer; platsspecifik konst; tillämpad konst; upplevelse; konstnärlig forskning; fi=Kuvataiteen tohtoriohjelma|sv=Doktorandprogrammet i bildkonst|en=Doctoral Programme in Fine Arts|